Tekstityksen päiväys: 22.10.2005. Versionumero: 1.0
Suomennos: R33tta
Oikoluku: Protrans
CHARLIE AND THE CHOCOLATE FACTORY
Tämä on tarina tavallisesta pienestä pojasta, -
nimeltä Charlie Bucket.
Hän ei ollut nopeampi, ei vahvempi, -
eikä älykkäämpi kuin muut lapset.
Hänen perheensä ei ollut rikas -
eikä vaikutusvaltainen, eikä voinut kehua suhteilla, -
itse asiassa heillä oli vaivoin syötävää.
Charlie Bucket oli onnekkain poika koko maailmassa.
Hän ei vain vielä tiennyt sitä.
- Iltaa, Bucketit. - Iltaa, iltaa.
Hei, isä.
Keitto on valmista, kultaseni.
Ei sinulla sattuisi olemaan mitään siihen laitettavaa?
No, mikään ei voita kaalia kaalin kera.
Charlie. Löysin jotain mistä varmasti pidät.
Charlien isä oli töissä paikallisessa hammastahnatehtaassa.
Työpäivät olivat pitkiä, ja palkka surkea, -
mutta toisinaan törmäsi odottamattomiin yllätyksiin.
Tätä juuri tarvitsen!
Mitä nyt, Charlie?
Isä löysi juuri sen palan jota kaipasin.
- Minkä palan? - Pään Willie Wonkalle.
- Kuinka mukavaa. - Se on aivan näköinen.
- Luuletko niin? - Luulen? Olen siitä varma.
Olen nähnyt Willie Wonkan omin silmin.
- Olen ollut hänellä töissä. - Sinäkö?
- Kyllä vain. - Kyllä vain.
Rakastan viinirypäleitä.
Olin silloin paljon nuorempi mies.
Willie Wonka aloitti yhdellä pienellä putiikilla -
joka löytyi Cherry-kadulta.
Sieltä koko maailma osti hänen makeisiaan.
- Herra Wonka? - Niin?
Tarvitsemme lisää Wonka-patukoita -
ja suklaalinnut ovat loppuneet.
Linnut? Linnut.
Sitten niitä pitää tehdä lisää. Tässä.
Avaa suu.
Se mies oli nero.
Tiesitkö hänen keksineen uuden tavan tehdä suklaajäätelöä?
Sellaista joka säilyy tunteja kylmänä ilman pakastinta.
Sen pystyi jättämään jopa kuumana päivänä aurinkoon.
- Se on mahdotonta! - Mutta Willy Wonka teki sen.
Ennen pitkää hän päätti rakentaa oikean suklaatehtaan.
Historian suurimman suklaatehtaan.
Viisikymmentä kertaa suurempi kuin yksikään toinen.
Ukki, älä kerro ällöjä osia.
Kerro hänelle intialaisesta prinssistä, se kiinnostaa varmasti.
Tarkoitat varmaan prinssi Pondicherrya.
Prinssi Pondicherry kirjoitti kirjeen herra Wonkalle -
ja pyysi tätä matkustamaan Intiaan asti -
rakentamaan valtaisan palatsin, kokonaan suklaasta.
Siihen tulee 100 huonetta ja kaikki tehdään vaaleasta tai tummasta suklaasta.
Sanansa mukaisesti tiilet olivat suklaasta, -
samoin kuin laasti joka tiilet yhdisti.
Myös kaikki seinät ja katot oli tehty suklaasta.
Samoin matot, taulut ja huonekalut.
- Se on kaikin tavoin täydellinen. - Niin, mutta se ei kestä kovin kauaa.
... teidän on paras aloittaa syöminen heti.
Typeryyksiä. En aio syödä palatsiani.
Aion asua siinä.
Mutta herra Wonka oli tietenkin oikeassa.
Hyvin pian tämän jälkeen -
tuli hyvin kuuma päivä, ja polttava auringonpaiste.
Prinssi pyysi kiireisesti uutta palatsia.
Mutta Willy Wonkallakin oli ongelmia.
Kaikki kilpailevat suklaatehtailijat -
tulivat kateellisiksi Willy Wonkalle -
ja alkoivat lähettämään vakoilijoita varastamaan salaisia reseptejä.
"Salainen resepti."
Fickel Grubel aloitti sulamattoman jäätelön tehtailun.
Prodnose toi myyntiin purukumin joka ei menettänyt makuaan.
Sitten Slugworth aloitti tekemään karkkipalloja -
jotka pystyi puhaltamaan uskomattoman suuriksi.
Varastelu sai sellaiset mittasuhteet -
että eräänä päivänä, täysin ilman varoitusta -
herra Wonka käski joka ainoan työntekijänsä -
lähtemään kotiin, ja ilmoitti -
aikovansa sulkea suklaatehtaansa ikuisiksi ajoiksi.
Suljen suklaatehtaani ikuisiksi ajoiksi.
Mutta eihän hän sulkenut tehdastaan. Sehän toimii nytkin.
Niin, mutta toisinaan kun aikuiset sanovat "ikuisiksi ajoiksi" -
he tarkoittavat hyvin pitkäksi aikaa.
Joskus minusta tuntuu, että olen syönyt kaalikeittoa juuri niin kauan.
Isä!
Tehdas kyllä suljettiin, Charlie.
Ja vaikutti siltä että se olisi suljettuna ikuisesti.
Sitten, eräänä päivänä, näimme savua nousevan piipuista.
- Tehdas oli avattu uudelleen! - Saitko työpaikkasi takaisin?
Ei, kukaan meistä ei saanut.
Mutta täytyy siellä olla ihmisiä töissä.
Ajattele vähän, Charlie.
Oletko ikinä nähnyt kenenkään menevän tehtaaseen?
Tai tulevan sieltä pois?
Ei, portit ovat aina kiinni.
Täsmälleen.
Mutta kuka sitten käyttää koneita?
- Kukaan ei tiedä, Charlie. - Se tosiaan on mysteeri.
Eikö kukaan ole kysynyt herra Wonkalta?
Kukaan ei näe häntä enää. Hän ei tule koskaan ulos.
Ainoa mikä tehtaasta tulee ulos on makeiset, -
pakattuina ja valmiina kuljetettavaksi.
Antaisin mitä vain päästäkseni sinne vielä yhden kerran, -
nähdäkseni mitä siitä upeasta tehtaasta on tullut.
Mutta hän ei näe, koska sinne ei pääse.
Kukaan ei pääse. Se on mysteeri, ja pysyy sellaisena.
Sinun tehtaasi, Charlie on lähimmäksi mitä kukaan pääsee.
Tulehan, Charlie. Nyt taitaa olla nukkumaanmenoaika.
- Hyvää yötä, George-ukki. - Hyvää yötä, Charlie.
Hyvää yötä, Joe-setä.
Hyvää yötä, Georgina-täti.
Mikään ei ole mahdotonta, Charlie.
- Hyvää yötä! - Hyvää yötä, Charlie.
Itse asiassa juuri sinä yönä -
mahdoton oli laitettu liikkeelle.
Rakkaat maailman ihmiset.
Minä, Willy Wonka, olen päättänyt antaa viiden lapsen -
vierailla tehtaassani tänä vuonna.
Sen lisäksi yksi näistä lapsista tulee saamaan erityispalkinnon -
joka ylittää kaikki villeimmätkin kuvitelmat.
Viisi kultaista lippua on piilotettu -
viiteen tavalliseen Wonka-patukkaan.
Ne patukat voivat olla missä vain, -
missä maailman kaupassa, kadulla, kaupungissa tai maassa tahansa.
Eikö olisi upeaa avata suklaapatukka -
ja löytää sieltä kultainen lippu?
Tiedän, mutta saan vain yhden patukan vuodessa -
syntymäpäivänäni.
Mutta syntymäpäiväsihän on jo ensi viikolla.
Sinulla on aivan yhtä suuri mahdollisuus kuin muillakin.
Eikä ole! Ne jotka löytävät lipun -
ovat niitä jotka ostavat suklaapatukoita joka päivä.
Ei Charlie, hänellä kun ei ole rahaa.
Hänellä ei ole toivoakaan.
Jokaisella on toivoa, Charlie.
Uskokaa kun sanon -
lapsi joka löytää ensimmäisen lipun on lihavan lihava!
Augustus Gloop!
Olin syömässä Wonka-patukkaa, -
kun maistoin jotain mikä ei ollut suklaata.
Kookospähkinää? Saksanpähkinää?
Maapähkinävoita? Nougatia?
Kermatoffeeta, tai toffeeta?
tai nonparelleja?
Sitten katsoin... ja olin löytänyt kultaisen lipun!
Augustus, kuinka juhlit tätä?
Syön lisää makeisia.
Tiesimme että Augustus löytää kultaisen lipun.
Hän syö niin paljon makeisia, -
että olisi mahdotonta olla löytämättä sitä.
Ensimmäinen on löytynyt, nyt on enää neljä lippua jäljellä...
- Sanoinhan. - Onpas vastenmielinen poika.
Nyt on enää neljä lippua jäljellä.
Nyt kun yksi on löydetty, villitys vain pahenee.
- Veruca! - Voitko tavata sen meille?
V- E-R-U-C-A, Veruca Salt.
Heti kun Veruca kertoi minulle haluavansa tällaisen lipun -
aloin ostamaan jokaisen Wonka-patukan jonka löysin.
Ostin tuhansia, satoja tuhansia.
Minulla on pähkinä-bisnes, joten sanoin työntekijöilleni:
Huomenta, naiset. Ette enää kuori pähkinöitä, -
vaan käärepapereita näistä suklaapatukoista.
Kolme päivää kului, eikä mitään löytynyt.
Se oli kamalaa. Pieni Verucani hermostui päivä päivältä enemmän.
Missä on kultainen lippuni? Tahdon kultaisen lippuni!
Minusta oli ikävää nähdä pikkutyttöni niin onnettomana.
Vannoin jatkavani etsintää kunnes löytäisin mitä hän halusi.
Ja vihdoin, löysin hänelle lipun.
Isä. Haluan uuden ponin.
Hän on vielä pahempi kuin se lihava poika.
Tuo ole kovin reilua, eihän hän löytänyt lippua itse.
Älä huolehdi, Charlie, tuo mies hemmottelee lastaan -
eikä mitään hyvää ikinä koidu moisesta pilalle hemmottelusta.
Charlie, äitisi ja minä ajattelimme -
että haluaisit avata syntymäpäivälahjasi jo tänä iltana.
Ole hyvä.
Ehkä minun pitäisi kuitenkin odottaa aamuun.
- Ei sillä ole väliä. - Isä.
Vuodessa on yli kolmesataa päivää -
joita emme odota.
Charlie, älä sitten pety.
Mitä tahansa tapahtuukin, sinulla on silti suklaa.
Se siitä sitten.
Jaetaan se.
Ei käy, Charlie, ei syntymäpäivälahjaasi.
Suklaa on minun, teen sillä mitä haluan.
Kiitos, Charlie.
No niin, näytä mitä löysit.
Kolmannen lipun löysi Violet Beauregard.
Nämä ovat vain osa niistä 263 palkinnosta ja mitalista, -
jotka Violetini on voittanut.
Söin enimmäkseen purukumia, mutta kun kuulin näistä lipuista, -
vaihdoin purukumin suklaapatukoihin.
Hän on määrätietoinen nuori nainen, keneltähän se on peritty?
Olen nuortensarjan purukuminsyönnin maailmanmestari.
Tämä pala purukumia jota nyt syön, -
on ollut työn alla jo kolme kuukautta.
Se on ennätys!
Tietysti minäkin olen ansainnut palkintoja -
enimmäkseen sauvojen kanssa.
Kun sitä yllätyspalkintoa jaetaan joukon parhaimmalle, -
sillä ei ole väliä keitä ne muut ovat se joku tulen olemaan minä.
Kerro heille miksi, Violet.
- Koska minä olen tietoinen! - Mikä hirvittävä tyttö!
Kammottavaa.
Ethän tiedä edes mistä me puhumme.
Sudenkorennoista?
Juuri tullut tiedote:
Neljännen lipun on löytänyt poika nimeltä -
Mike Teavee.
Sen nyt keksisi vähämielinenkin!
Enimmäkseen minulla ei ole hajuakaan mistä hän puhuu.
Tämän päivän lapset ja kaikki se teknologia...
Kuole! Kuole! Kuole!
He eivät pysy lapsina kovin kauaa.
Loppujen lopuksi söin vain yhden suklaapatukan.
Miltä se maistui?
En tiedä, inhoan suklaata.
Onpa sitten hyvä, että pääset suklaatehtaaseen -
sinä kiittämätön pikku...
Kysymys kuuluukin nyt:
Kuka voittaa viimeisen kultaisen...
- Isä? - Niin, Charlie?
Mikset ole töissä?
Hammastahnatehdas antoi minulle vapaata.
Siis kuten kesälomaa?
Niin, jotain sellaista.
Itse asiassa kyseessä ei ollut ollenkaan loma.
Lisääntynyt makeismyynti oli lisännyt hammasvaivoja, -
mikä lisäsi vuorostaan hammastahnamyyntiä.
Tienatulla rahalla tehdas oli päättänyt modernisoitua -
ja niin herra Bucketista tuli hyödytön.
Selvisimme aiemminkin vain juuri ja juuri.
Löydät toisen työpaikan.
Siihen asti minä vain -
teen keittoa vähän useammin.
Älä huoli, herra Bucket, onnemme kääntyy vielä.
Usko minua.
Salainen piiloni.
Me yritämme vielä viimeisen kerran löytää sen lipun.
Oletko varma että haluat kuluttaa rahasi tähän, ukki?
Totta kai olen varma. Tässä.
Juokse lähimpään kauppaan -
ja osta ensimmäinen Wonka-patukka jonka näet.
Tuo se heti takaisin ja avaamme sen yhdessä.
Miten hyvä poika.
Hyvä poika.
Ukki.
- Taisit nukahtaa. - Saitko sen?
Kummalta puolen avataan?
Tehdään se nopeasti, niin kuin repäistään laastari.
Kuulitko että joku venäläinen poika löysi viimeisen lipun?
Kyllä, siitä oli lehdissä aamulla.
Hyvä poika, mennään...
Yksi Wonka-patukka, kiitos.
Venäläinen lippu väärennös. Vielä yksi Wonka-lippu jäljellä.
- Kyllä toisilla on otsaa. - Niinpä.
Vaivautua nyt väärentämään lippu.
Se on kultainen lippu!
Löysit Wonkan viimeisen kultaisen lipun!
Minun liikkeestäni vielä!
Ostan lipun sinulta -
saat 50 dollaria, ja uuden polkupyörän.
Oletko hullu? Annan hänelle 500 dollaria tuosta lipusta.
- Myytkö minulle lippusi 500 dollarilla? - Nyt riittää, jättäkää poika rauhaan!
Kuuntele. Älä anna lippua kenellekään -
vie se suoraan kotiin, ymmärrätkö?
Kiitos!
Äiti! Isä! Löysin sen!
Viimeinen kultainen lippu!
Se on minun!
Lukekaa se ääneen -
haluan kuulla täsmälleen mitä siinä lukee!
"Tervehdys sinulle -
tämän lipun onnelliselle löytäjälle -
herra Willy Wonkalta.
Lämpimin kädenpuristuksin toivotan sinut tervetulleeksi -
tehtaaseeni yhdeksi kokonaiseksi päiväksi."
"Minä, Willy Wonka, esittelen tehdasta henkilökohtaisesti -
ja näytän kaiken näkemisen arvoisen."
"Ja myöhemmin, kun lähdön aika koittaa -
sinut viedään kotiin suklaarekkojen saattamana -
joista jokainen on täytetty -
kaikella sillä suklaalla, jonka ikinä voisit syödä."
"Ja muistakaa, yksi teistä onnekkaasta viidestä -
saa ylimääräisen lahjan, joka ylittää villeimmät unelmanne.
Ja tässä tulevat ohjeenne:"
"Helmikuun ensimmäisenä sinun on oltava -
tehtaan porttien edessä tasan kello kymmenen.
Sinulla on lupa tuoda yksi perheenjäsen pitämään sinusta huolta.
Siihen asti, Willy Wonka."
Helmikuun ensimmäinen... Mutta sehän on huomenna!
Sitten ei ole hetkeäkään hukattavana, Charlie!
Pese kasvosi, kampaa tukkasi -
kuuraa kätesi, harjaa hampaasi, niistä nenäsi!
Ja karista kura housuistasi.
Yritetään pysyä rauhallisina.
Ensimmäiseksi täytyy päättää seuraava:
Kuka lähtee tehtaaseen Charlien kanssa?
Minä lähden!
Vien hänet, jättäkää se huolekseni!
Entä sinä, kultaseni, lähtisitkö sinä?
Joe-ukki tuntuu kyllä tuntevan paikan paremmin kuin me.
Tietysti siis vain jos hän jaksaa lähteä.
Ei, emme lähde.
Eräs nainen tarjosi minulle 500 dollaria lipusta -
ehkä joku muu maksaisi vielä enemmän.
Tarvitsemme rahaa enemmän kuin suklaata.
Nuori mies, tule tänne.
Maailmassa riittää rahaa -
sitä painetaan joka päivä lisää.
Mutta näitä lippuja -
näitä on vain viisi koko maailmassa.
Eikä niitä tule enää uusia.
Vain typerys luopuisi tästä jonkin niin turhan kuin rahan takia.
Oletko sinä typerys?
En ole.
No karista sitten kura housuistasi!
Meillä on tiedossa tehdasvierailu!
Isä, haluan sisälle.
- Kello on 9:59, kultaseni. - Pistä aika kulumaan nopeammin!
Tunnistaakohan herra Wonka sinut?
Vaikea sanoa, monta vuotta on kulunut.
Pidä katse palkinnossa, Violet, katse palkinnossa.
Olkaa hyvä, astukaa sisään.
Tulkaa lähemmäksi.
Sulkekaa portit.
Arvoisat vieraani.
On suuri kunnia toivottaa teidät tervetulleiksi vaatimattomaan tehtaaseeni.
Ja kuka minä olen?
Willy Wonka, Willy Wonka,
suklaamestari uskomaton,
Willy Wonka, Willy Wonka,
kaikki nyt juhlikoon!
Hän on niin nokkela ja fiksu ettei sitä peittää voi,
niin kovin antelias hän on, ettei sitä hillitä voi!
Hillitä voi, hillitä voi...
Willy Wonka, Willy Wonka, tapaatte neron pian!
Taikuri ja velho suklaatehtailun!
Paras tyyppi jonka koskaan tapaatte!
Willy Wonka, täällä hän on!
Eikös ollutkin mahtavaa?
Pelkäsin että keskiosa vähän takkuilisi -
mutta tuo loppuhuipennus!
Kuka sinä olet?
- Hän on Willy Wonka! - Ihanko totta?
Huomenta tähtisade, maa tervehtii!
Arvoisat vieraat, tervehdys. Tervetuloa tehtaaseen.
Puristan lämpimästi kättänne.
Nimeni on Willy Wonka.
Eikös sinun pitäisi olla tuolla?
En olisi voinut seurata esitystä tuolta käsin vai mitä, pikkutyttö?
Herra Wonka, en tiedä muistatteko minua, -
mutta työskentelin joskus tehtaassanne.
Olitteko yksi niistä halveksittavista vakoilijoista, -
jotka yrittivät päivittäin varastaa elämäntyöni -
ja myydä sen niille kopioiville karkkitehtailijan loisille?
- En, herra. - Hienoa, tervetuloa takaisin.
Jatketaanpas matkaa, muksut.
Etkö halua tietää nimiämme?
En ymmärrä mitä merkitystä sillä olisi.
Tulkaas nopeasti, paljon nähtävää!
Tiputtakaa takkinne minne vain.
Herra Wonka, täällä on melkoisen lämmin.
Aivan, lämpötila täytyy pitää korkeana -
koska työntekijäni ovat tottuneet kuumaan ilmastoon.
He eivät siedä ollenkaan kylmää.
- Keitä he ovat? - Kaikki aikanaan.
Herra Wonka, olen Violet Beauregard.
- Sillä ei ole väliä. - Sillä pitäisi olla väliä, -
sillä minä olen se joka voittaa sen yllätyspalkinnon.
Vaikutat kyllä itsevarmalta ja itsevarmuus on tärkeää.
Minä olen Veruca Salt, on oikein mukava tavata teidät.
Minä luulin että verucaksi kutsutaan sitä syylää jalkapohjassa.
Minä olen Augustus Gloop, ja rakastan suklaatanne.
Siltä näyttää. Minä myös.
Enpä olisi uskonut että meillä on näin paljon yhteistä.
Sinä!
Sinä olet Mike Teavee.
Sinä olet se pikku piru joka murtautui systeemiin.
Ja sinä?
Sinä olet täällä silkasta tuurista, etkö vain?
Ja te muut olette varmasti heidän...
- Vanhempiaan. - Niin..
Äitejä ja isiä.
Isä?
Iskä?
No niin, eikös jatketa matkaa.
- Haluatko suklaata? - Toki.
Olisit sitten ostanut sitä!
- Ollaan ystäviä! - Parhaita ystäviä!
Tämä on tärkeä huone, onhan tämä sentään suklaatehdas.
Miksi ovi on sitten niin pieni.
Se pitää kaikki suklaa-aromit sisäpuolella.
No niin.
Olkaahan varovaisia, lapsukaiset -
älkää menettäkö järkeänne.
Älkää innostuko liikaa.
Pysykää vain hyvin... rauhallisina.
Kaunista!
Kyllä, hyvin kaunista.
Jokainen pisara tuosta joesta on hienointa sulaa suklaata.
Vesiputous on kaikkein tärkein -
se sekoittaa suklaan ja tekee siitä kuohkeaa.
Muuten... yksikään toinen tehdas maailmassa -
ei sekoita suklaata vesiputouksen avulla, rakkaat lapsukaiset.
Ja se tieto oli ilmainen.
Ihmiset!
Nuo putket -
imevät suklaan ja vievät sen joka puolelle tehtaaseen.
Tuhansia litroja tunnissa. Niin!
Pidättekö niitystäni.
Kokeilkaa ruohoani. Olkaa hyvä.
Se on niin hyvännäköistä ja herkullista.
Voiko ruohoa syödä?
Totta kai voi.
Kaikki tässä huoneessa on syötävää, jopa minä.
Mutta sitä kutsutaan kannibalismiksi, rakkaat lapsukaiset -
ja sitä paheksutaan useimmissa yhteiskunnissa.
No niin, pitäkää hauskaa.
Menkää.
Poika... ole kiltti.
Isä. Hän sanoi "pitäkää hauskaa".
Miksi säilytät sen? Mikset vain ota uutta palaa?
Koska sitten en olisi mestari. Olisin luuseri, kuten sinä.
Isä! Katso tuonne!
Mikä tuo on? Näyttää pieneltä ihmiseltä!
Tuolla, putouksen luona!
- Niitä on kaksi. - On niitä enemmän.
- Mistä ne tulevat? - Keitä he ovat?
Ovatko he oikeita ihmisiä?
Tietysti he ovat oikeita. He ovat Oompa Loompia.
- Oompa Loompia? - Tuotu suoraan Loompamaasta.
- Sellaista paikkaa ei ole olemassa. - Mitä?
Herra Wonka, opetan maantietoa lukiossa ja voin sanoa...
Sitten tiedät siitä kaiken ja miten hirveä maa se on.
Paikka on pelkkää viidakkoa -
täynnä maailman hirveimpiä petoja.
Hornswogglereita ja Snozzwangereita ja niitä kammottavia Whangdoodleseita.
Menin Loompamaahan etsimään uusia eksoottisia makuja makeisiin.
Sen sijaan löysin Oompa Loompat.
He asuivat puumajoissa paetakseen alla eläviä hirvittäviä petoja.
Oompa Loompat söivät pelkästään vastenmielisiä vihreitä toukkia.
Oompa Loompat etsivät alati uusia asioita -
joita sotkea toukkien sekaan parantaakseen makua.
Punaisia kovakuoriaisia, Bom Bom -puun kuorta, -
kaikki ne maistuivat pahalta, mutta paremmilta kuin toukat.
Mutta eniten he kaipasivat kaakaopapuja.
Oompa Loompa sai olla tyytyväinen -
jos löysi 3 tai 4 kaakaopapua vuodessa.
He kaipasivat sitä niin.
Juuri muuta he eivät ajatelleetkaan.
Kaakaopapu sattuu olemaan -
juuri se mistä suklaa on tehty, joten kerroin päällikölle...
He ovat niin loistavia työntekijöitä.
Mutta täytyy varmaan varoittaa, he ovat vitsailevia kiusanhenkiä.
Augustus, sinun ei pitäisi tehdä noin!
Hei pikku poika, suklaaseeni ei saisi ihminen koskea!
Hän hukkuu!
Hän ei osaa uida! Pelasta hänet!
Augustus, ui!
Siellä hän menee!
Kutsukaa palokunta!
Ihmettelen että hän mahtuu putkeen.
Ei hän mahdukaan. Vauhti hidastuu.
Hän juuttuu varmaan kiinni.
Hän taisi jo juuttua.
Hän tukki koko putken.
Katsokaa, Oompa Loompat!
Mitä he tekevät?
Vaikuttaa siltä että saamme pian kuulla laulun.
Tämä on tietysti erityistilanne, heillä ei ole ollut tuoretta yleisöä aikoihin.
Augustus Gloop.
Suuri, lihava ja ahne.
Augustus Gloop.
Niin suuri, itsekäs ja lapsellinen.
No niin, nyt on aika lähettää hänet putkea ylös.
- Älkää lapset huolestuko. - Augustus Gloopia ei vahingoiteta.
Augustus Gloopia ei vahingoiteta.
- Täytyy myöntää kyllä. - Hän muuttua saattaa hieman.
- Pyörät pyörii hiljalleen. - Ja rattaat alkaa jauhamaan.
Tämä ahne ilkimys kulkee läpi rattaista -
ihmisiä löytyy kaikkialta -
jotka pitää murskata
tai jopa kenties täyttää.
Bravo! Hieno suoritus! Eivätkö he olekin viihdyttäviä?
Tuo kaikki vaikutti minusta harjoitellulta.
Ihan kuin he olisivat tienneet tämän tulevan tapahtumaan.
Hölynpölyä!
Missä minun poikani on? Minne tuo putki vie?
Tuo putki...
sattuu viemään siihen huoneeseen jossa teen mansikanmakuista suklaakuorrutettua toffeeta.
Ja hänestä tehdään mansikanmakuista suklaakuorrutettua toffeeta -
ja häntä myydään kiloittain maailmalla?
Ei, en hyväksyisi sitä. Maku olisi kammottava.
Kuvittele Augustuksen makuista suklaakuorrutettua Gloopia.
Ei sitä kukaan ostaisi.
Haluan että viet rouva Gloopin toffee-huoneeseen.
Selvä? Auta häntä löytämään poikansa.
Ota pitkä keppi ja kauho sillä sekoitusastiaa.
Herra Wonka.
Miksi Augustuksen nimeä käytettiin Oompa Loompa -laulussa?
- Ellei sitä... - Sitä kutsutaan improvisoinniksi.
Kuka tahansa pystyy siihen.
Sinä, pikku tyttö, sano jotain, mitä tahansa.
Purukumi.
Purukumi on vastenmielistä, purukumia en voi sietää.
- Näetkö, sama asia. - Eikä ole.
Sinun ei pitäisi mumista, koska en ymmärrä sanaakaan.
Jatketaan kierrosta.
Vitsailivathan Oompa Loompat varmasti?
Totta kai. Se poika selviää varmasti.
Mikä on niin hauskaa?
Luulen että se johtuu niistä kirotuista kaakaopavuista.
Tiesittekö muuten, -
että eräs suklaassa oleva ainesosa laukaisee endorfiinintuotannon, -
joka aiheuttaa aivoissa rakastumista muistuttavan tunteen?
Ihanko totta?
Kaikki kyytiin!
Eteenpäin!
Maista tätä, se tekee sinulle hyvää.
Näytät nääntyvältä.
Se on mahtavaa!
Se johtuu vesiputouksesta.
Vesiputous on kaikkein tärkein -
se sekoittaa suklaan, tekee siitä kuohkeaa.
Muuten, mikään muu tehdas maailmassa...
Kerroit sen jo.
Olette kaikki aika lyhyitä, eikös vain?
Tietysti, olemme lapsia.
Ei se ole mikään selitys, en ollut koskaan noin lyhyt.
Olit kerran.
Enpä ollut. Tiedätkö miksi?
Koska muistan laittaneeni hatun päähäni.
Katso nyt noita käsiä, et olisi ikinä ylettynyt.
Muistatko edes millaista oli olla lapsi?
Vai että muistanko!
Muistanko?
Itse asiassa Willie Wonka -
- ei ollut ajatellut lapsuuttaan vuosiin. - Karkki tai kepponen!
Karkki tai kepponen!